Anterior în "Ghost Whisperer"
Am nevoie de ajutorul tãu. Trebuie sã gãseºti aceastã carte.
- Umbre. - Ce fel de umbre sunt?
Cele care sunt fãcute din pãrþi ce sunt lãsate în urmã.
- Pãrþi din ce? - Oameni. Oameni rupþi.
Umbrele? De fapt, vor ceva?
Orice ar fi, sunt destul de înfricoºãtoare aºa încât cartea s-a decis sã se rescrie pentru a ºterge orice menþiune despre ele.
- Bedford ºtia despre acea carte? - Sunt sigur cã umbrele au fãcut-o.
Bedford este preºedinte acum. El ar avea control total asupra ei.
- Subordonaþii nu au ºtiut unde vã aflaþi. - Ai putea s-o întrebi pe mama, dacã n-ar fi în comã.
Am vizitat-o în fiecare zi de când are insuficienþã hepaticã.
Lasaþi-o în pace. Nu te voi lãsa sã o rãneºti.
Voi face orice este nevoie, mã auzi? Mã auzi?!
- Anunþã-mã dacã ai întrebãri. - Mm-hmm.
Uau.
Huh.
Asta nu e chiar o chestie mondenã ce ai purta în mod normal.
Adevãrat, dar se pare cã e interes pentru lucruri militare acum, ºi am gãsit acest colecþionar care are foarte multe.
Ei bine, acum ai cu adevãrat experinþã de cumpãrãturi de la "A" la "Z".
Ai perne antice pentru ace, lãmpi artizanale, ºi uite, ai luat tocuri de armã din al doilea rãzboi mondial.
ªtii ce, asta poate cã va aduce mai mulþi clienþi de sex masculin.
Ei bine, te-ai gândit vreodatã sã faci un concurs de tricouri umede de epocã?
- Pentru cã asta îi va aduce cu siguranþã. - Vremurile sunt grele, chiar s-ar putea.
Da, ºtiu. Vorbind de timp, am o prezentare de casã peste drum, pe coastã.
Ooh, pot împrumuta aceºti clopoþei? Ar da frumos afarã, pe veranda din faþã.
Aceastã casã încã nu s-a vândut?
Ascultã, plec chiar acum pentru a face prãjiturele în bucãtãrie.
- Voi încerca orice acum. - Orice?
- Pentru cã am teuri de epocã. - Foarte amuzant.
- Bine. Mulþumesc foarte mult. Ne vedem mai târziu! Pa! - Pa.
Succes.
- Eºti bine?! - Da, cred cã da.
- Ah, îmi pare aºa de rãu! - Ei bine, ce s-a întâmplat?
Nu ºtiu. Un fel de leºin, presupun.
- Ei bine, te-ai lovit la cap? - Nu, nu cred. Sunt atât de jenatã.
- Te rog, nu fi. Lasã-mã sã-þi dau puþinã apã. - M-am simþit atât de zãpãcitã dintr-o datã.
- Niciodatã nu mi s-a mai întâmplat asta. - Uite, soþul meu e medic la spital, chiar acolo.
- Am putea merge doar... - Oh, nu, nu, mulþumesc. Mã simt foarte bine.
Eu... poate cã nu am mâncat destul astãzi. Îmi pare rãu pentru vaza dvs.
- Lasã-mã sã o plãtesc. - ªtii ce? Oricum am urât acea vazã.
- Mi-ai fãcut o favoare. - Eºti sigurã? - Da.
- Sã-þi chem un taxi? - Nu, cred cã mersul pe jos îmi va face bine.
Trebuie doar sã scap de acest sentiment ciudat. Îþi mulþumesc din nou, atât de mult.
Nici o problemã. Uite, promite-mi cã, dacã nu te simþi mai bine, te vei duce la un doctor.
- E o promisiune. Mulþumesc din nou. - Te conduc.
- Pa. - Pa.
Jur cã deja le-am ordonat...
Ecologie...
ªtii ce se spune despre oamenii ce vorbesc cu ei înºiºi.
Da. dar e periculos doar când începi sã-þi ºi rãspunzi.
- Pot sã te ajut, preºedinte Bedford? - Da, vreau sã-þi dau liniile directoare pentru curriculum din urmãtorul semestru.
Asta e? Pentru asta ai venit aici?
- Oh, îmi place cum þi-ai aranjat locul. - Nu am fãcut-o eu.
- Încerc sã-mi dau seama cine a fãcut-o. - Nu înþeleg. - Am sentimentul cã cineva mi-a umblat în lucruri.
Poate ar trebui sã depui un raport de furt la securitatea campusului.
Da, vezi, asta-i partea ciudatã. De fapt, nu lipseºte nimic.
Lucrurile sunt doar rãvãºite. Nu sunt în locul unde le-am lãsat.
- Cum îþi poþi da seama? - E ca ºi cum cineva cautã ceva. Ceva ce nu-i aparþine.
Faci o acuzaþie? Pentru cã, din nou, securitatea campusului ar fi cea indicatã.
ªtii ce vreau sã spun.
Chiar crezi cã sunt atât de prost, sã las "Cartea schimbãrilor" în biroul meu?
Ei bine, ceea ce cred eu de prostia ta nu e important.
Ceea ce e important e cã am încercat sã te avertizez contra cui te pui.
Acum eu sunt cea mai micã problemã a ta, Eli.
El a fost iubit ºi a murit prea tânãr.
Chiar ºi aºa, a avut un mare impact asupra multor vieþi.
Giovanni a fost cea mai bunã þestoasã din lume.
- Eºti bine? - Da.
Îmi pare rãu pentru Giovanni. ªtiu cã voi doi eraþi apropiaþi.
A fost un bun ascultãtor.
ªtii, nu te-am mai întrebat de ce te-ai decis sã-þi numeºti þestoasa Giovanni.
Pentru cã dacã el ar fi putut vorbi, cred cã ar fi avut accent italian.
Are logicã.
Te iubesc. Ne vedem dimineaþã.
- Nu cred cã el este într-adevãr mort. - Ce?
- Giovanni. Nu e mort cu adevãrat. - Ce te face sã spui asta?
Pentru cã mi-l amintesc atât de bine. ªi toate lucrurile amuzante pe care le-am fãcut.
Pun pariu cã ºi el îºi aduce aminte de mine. Oriunde ar fi.
Da. Pun pariu cã da.
- Deci, el nu este cu adevãrat mort. - Eºti un micuþ foarte înþelept.
- Nu, sunt doar însetat. - Bine.
Atunci îþi aduc apã.
Poate ar trebui sã-þi spun Francis.
Jim?
Aiden!
Marvasmar are plãcerea de a vã prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 15 "Implosion"
- Hei, cum a fost la prezentarea casei? - Doar 3 oameni au apãrut. Prãjiturile însã, au fost un hit.
- ªi nici o singurã ofertã? - N-aº spune asta.
O doamnã mi-a oferit 25 de dolari pentru clopoþei.
Aha.
Ce faci?
- Nu sunt foarte sigurã. - Ei bine, îmi place sinceritatea ta.
Îmi cer scuze, cred cã existã un spirit ataºat la unul din lucrurile din aceastã colecþie.
- Poate cã a fost ucis în luptã. - Serios?
Da, ºi aruncarea în aer din fiecare noapte va face sã se învecheascã foarte repede.
- Poftim? Ce e acum? - E o poveste lungã.
Cred cã ai atins un punct sensibil.
Vezi pe cineva?
Nu.
Dar cred cã trebuie sã mã întorc la sursã.
Bine. Um...
Eu am sã plec. Am ceva de fãcut.
Ne vedem mai târziu. Pa.
George?
- Fãrã returnãri, toate vânzãrile sunt finale. - Nu returnez nimic.
- Îþi aminteºti de mine? - Uau! Oh, da.
Oh, da, îmi amintesc de tine. Nu am mulþi clienþi care sã arate ca tine.
Nu pentru asta am venit sã te întreb, dar acum sunt curioasã...
Plutonierul (Master Sargeant) e cu adevãrat numele dvs?
Nu, este Masters.
Am adãugat "argeant".
Voiam de fapt sã pun "la arme", dar nu s-ar fi potrivit.
- ªtii cã "sergent" e scris cu un "e", nu? - E... da, ºtiu.
Ser... Ser... Da, da, ºtiu. Unde vrei sã ajungi?
Ai fost vreodatã în armatã George? - Da!
- Spiritual. - Dar fizic? - Nu prea mult. Nu.
Am avut o micã problemã fizicã peste care n-am trecut.
Bine. Colecþia ce am luat-o de la tine, trebuie sã ºtiu de unde provine.
- De ce? - Trebuie doar sã ºtiu.
- E greu de spus. - Sunt documente? Ceva?
- Pentru cã trebuie sã ºtiu cine e proprietarul. - Am cumpãrat aceste chestii de peste tot...
ªtii, licitaþii, talcioc.
Toate tipurile de locuri.
Corect, fac la fel cu antichitãþile, doar cã, de obicei am facturi, chitanþe, informaþii de contact.
Da, ei bine, ºtii, clienþii mei nu sunt interesaþi de birocraþie, aºa cã...
Oricum, totul e legal, totul e cinstit.
Corect, dar ar trebui sã existe un fel, de a...
Da, ºtii ce, am primit echipament de la marinã iar ei aºteaptã într-un fel livrarea aici.
- Poþi sã... - Ascultã, oh!
Sãptãmâna viitoare, vând sârmã ghimpatã.
ªtii, ar trebui sã-þi inviþi prietenii, bine?
Nu mi-e fricã. Nu mã tem.
Nu mi-e fricã.
Nu mi-e fricã!
Trebuie sã-mi salvez oamenii. Nu mi-e fricã!
Toatã lumea jos!
Eu merg primul!
Oh, nu!
Trebuie sã fie o fantomã a unui soldat ce a murit într-o explozie.
E ataºat de vesela cumpãratã.
ªtii, cineva ar trebui sã inventeze un scaner care sã-þi spunã ºi preþul
dar ºi dacã e vreo fantomã ataºatã la ea.
- Ar salva lumea de multe probleme. - De ce pãrea a fi un bãieþel?
Nu ºtiu.
- Cred cã Bedford a cãutat prin birou cartea. - Te rog spune-mi cã nu e în biroul tãu.
Crezi cã sunt idiot? Cartea e ascunsã aici, unde nimeni nu o poate gãsi.
E bine.
Da, vestea proastã e cã, am ascuns-o atât de bine, cã nici eu nu am putut-o gãsi.
- Dar apoi am gãsit-o. - Bine, hai sã ne întoarcem la cealaltã întrebare.
- Oh, ei bine, sincronizare perfectã. - Ned, ce faci aici? - Este rândul meu.
Ned ºi cu mine þinem cu rândul cartea, aºa cã niciodatã nu e într-un singur loc prea mult timp.
- E o idee bunã. - Da, a fost ideea lui Ned. - Nu mã surprinde.
- Destul de inteligent, nu? - Am venit pentru carte, nu pentru cinã.
Nu e ca ºi cum am etichetat-o.
Interesant.
Se pare cã, cartea a adãugat câteva chestii. Nu înþeleg nimic, dar e cu siguranþã mai mult aici decât ultima oarã.
Deci, unde o vei ascunde?
Cred cã ar trebui sã respectãm regula de a nu ne spune reciproc. E mai sigur aºa.
- Eu am arãtat locul meu! - Ei bine, alege altul nou. - Uºor de spus!
Bãieþi, am o fantomã de trecut dincolo.
- Oh, bine, cel ce bântuie vesela. De unde provine? - Ei bine, asta e chestia.
M-am dus la acest furnizor cu care n-am mai lucrat ºi când am ajuns sã-l întreb despre asta, a devenit ciudat.
- ªtii, ca ºi cum ar fi ascuns ceva. - Uite cum faci...
Fã-i o comandã pentru acelaºi tip de chestii. Promite-i o remunerare mare, apoi urmãreºte-l.
- Vezi unde se duce sã ia. - Bine. Sunt impresionatã din nou.
- Eºti prea aproape. - Nu, nu sunt.
- Îþi poate vedea farurile în oglindã. - Asta nu înseamnã cã ºtie cã-l urmãrim.
Stai puþin mai la distanþã. Vrei? Ai încredere în mine.
Mã uit la TV.
- Unde ne duce? - Nu ºtiu. N-am fost niciodatã pe aceste drumuri.
Poate cã ne-a vãzut dupã el ºi ne-a ispitit spre moarte, ºi nimeni nu ne va gãsi vreodatã trupurile.
Am spus ºi eu aºa.
- Crezi cã el a venit aici? - Dacã aº fi fost mai aproape aº fi ºtiut. Acum, haide.
- Ce este acest loc? - Am auzit despre ea.
A fost o bazã militarã veche pe care mai apoi au închis-o pentru a economisi bani.
- Acesta a fost primul care a mers. - Corect, am citit ceva despre asta.
Nu cumva trebuia sã construiascã case pe aici?
- Da, ei bine, nu s-a întâmplat nimic, niciodatã. - E trist sã-l vãd atât de pustiu.
Nu e chiar pustiu.
Oh, grozav, nu-i destul de înfiorãtor aici? Acum trebuie sã avem patrulã cu noi?
Ai vãzut medicul? Avem nevoie de medic.
- Îmi cer scuze, tocmai ce am ajuns aici. - Îi puteþi spune sã vinã în cort imediat?
- E nevoie de el. - O voi face.
E vreun motiv pentru care nu putem face asta mâine dimineaþã, când soarele va strãluci?
Uite.
Oh, Doamne! M-ai speriat! Stai puþin, ce faci aici?
- Ce faci tu aici? - Eu? Eu, uh...
- Jefuieºti, asta faci aici! - Aici îþi actualizezi inventarul?
- Furi din aceastã bazã? - Bine, în primul rând, nu fur. În regulã?
A fost abandonatã, rugineºte tot aici. Furnizez doar un serviciu!
- Dupã urma cãruia faci bani. - Da, ºi ce? ªtii, fac muncã de teren.
Nimeni nu mai ºtie despre acest loc. ªi l-am gãsit!
Bine, George, asta nici nu conteazã. Aruncã lucrurile. Bine?
- ªi nu te mai întoarce. - Asta înseamnã cã înþelegerea a cãzut? - Tu ce crezi?
Ei bine, ce-ai zice sã o facem pe din douã? Livrare direct din depozit.
- La revedere. - Oh, Doamne!
E atât de rãu!
ªi acum?
Nu ºtiu. Adicã, cred cã fantoma soldat a fost aici, dar...
- Hei! Aºteaptã! - Ce e?
- Tocmai am vãzut o fantomã!
- Pe bune? - Nu, nu, nu! A fost un bãiat, nu un soldat!
El trebuie sã ºtie ceva, haide!
Deci, am fãcut presupunerea cã soldatul fantomã a trebuit sã fi fost parte a acestei baze la un moment dat.
- Baza nu e închisã de aproape 20 de ani? - De vreo 30.
Am aflat cã a fost închisã la sfârºitul anilor 70. Dar soldatul pe care l-am vãzut în subsol, e unul modern, al zilelor noastre.
Bine, ce e cu copilul fantomã pe care l-ai vãzut?
- Cum s-a vârât acolo? - Aº vrea sã ºtiu.
Adicã, de ce un bãiat de 11 sau 12 ani, bântuie o bazã militarã?
Crezi cã el are ceva de a face cu soldatul fantomã?
Trebuie sa fie vreun fel de legãturã.
De ce a deschis gura soldatul fantomã ºi s-a auzit vocea un bãieþel?
Ce?
Uau.
Trebuie sã fie foarte, foarte interesant sã fii tu.
Nu mi-e fricã. Nu mã tem.
Nu mi-e fricã, nu mã tem.
Trebuie sã-mi protejez oamenii.
Toatã lumea jos, voi merge primul.
Trebuie sã-mi protejez oamenii. Nu mã tem.
Nu mi-e fricã.
Ce s-a întâmplat cu tine?
Mel, vino sã mãnânci ceva.
ªtii cã asta va fi întotdeauna acolo.
Încerc doar sã vãd dacã pot gãsi o legãturã între explozia din viziunea mea ºi mica bombã pe care mi-a arãtat-o bãiatul fantomã.
ªtii, doresc ca oamenii sã poatã auzi conversaþiile pe care le avem în casa asta.
Nu-mi pot scoate imaginea cu faþa copilului din minte.
El era atât de speriat, aºa de... vulnerabil.
El a...
Ce e?
Ochii lui mi-au amintit de Aiden.
Hei, hei, shh, shh, shh.
Aici e.
Aceasta este o minã.
Perioada Vietnam, poate?
Da, e un loc în care am cãlcat, ºi asta e ceea ce mi-a arãtat bãiatul.
- Ai spus ca era soldat modern, nu din Vietnam. - Ah, ceea ce duce la teoria mea, ºi e genialã, dacã pot sã-mi zic asta singurã.
Bãiatul se juca în baza abandonatã.
El nu trebuia sã fie acolo, pentru cã el s-a furiºat acolo, asta e ceea ce fac bãieþii.
- Aºa e. - Corect.
Deci, el gãseºte acest lucru drãguþ, ce pare distractiv, dar nu îºi dã seama cã e o bombã activã.
El se joacã cu ea, ea se activeazã.
Bine.
Dar asta nu explicã soldatul cu voce de copil.
Ei bine, poate cã da.
Adicã, uneori, spiritele recreazã ultimul lucru pe care l-au fãcut înainte de a muri.
- Deci, copilul se juca de-a soldatul. - Corect. E confuz.
El e speriat, aºa cã spiritul sãu se respinge, uneori, crezând în lucrul pe care îl fãcea atunci când a murit...
un soldat în luptã.
Uimitor. Acum vino sã mãnânci.
Singura problemã e cã fantoma copilului nu e la fel cu cea din explozie.
Asta nu schimbã nimic.
ªtii, unda de ºoc de la o bombã îþi poate distruge organele, te poate omorî, îþi poate þine corpul complet intact.
- L-ai verificat pe Aiden? - E bine. E în camera lui, se joacã cu maºina de pompieri.
Bine.
Trebuie sã verific ºi sã vãd dacã sunt ºtiri despre explozii sau orice altceva...
- Delia. - Bunã.
- Care este problema? - Ai spus cã puºtiul pe care l-ai vãzut era de 12 ani?
Da.
Am gãsit asta în seara asta pe maºina mea. El a dispãrut în urmã cu 2 zile.
- Asta e în acelaºi timp cu începutul bântuirii. - Sãrmana familie.
Trebuie sã-l gãsesc pe acest copil. Sã vãd dacã pot face pentru familia sa o finalizare.
Chiar mã bucur cã pot vorbi cu cineva ce a avut legãturã cu baza.
Da, bine, noi încã supraveghem locul.
Nu mai existã personal aici, dar îmi vine rândul sã vin aici la fiecare câteva sãptãmâni.
- Deci, armata încã mai deþine baza? - Da, tehnic încã deþinem aceastã proprietate.
- Chiar dacã a fost pusã la vânzare de când o ºtiu. - Ce ºtii de bombe? - Poftim?
Sunt bombe stocate aici? Mine, grenade, lucri de genul acesta?
- Ei bine, uh... - Uite, cred cã un bãieþel a fost ucis de una.
E foarte important.
Existã încã unele proiectile neexplodate pe aceastã bazã, ºi e puþin jenant pentru armatã.
- ªi voi nega, dacã spui cuiva cã þi-am spus asta. - Um, domnule, înainte de a pleca...
Ooh!
- Poþi sã-mi arãþi unde e? - Sã-þi arãt ce?
E în depozite, dar veþi avea nevoie de autorizaþie oficialã pentru un tur al bazei.
- Oh. Nu am ºtiut cã ai avut companie. - Haide.
De ce crezi cã uºa a fost deblocatã?
Uau.
Cred cã copilul a venit aici.
Nu existã nici un semn de o explozie aici.
Iar chestia asta trebuie sã fie toatã dezamorsatã.
Nu e posibil sã pãrãseascã niºte bombe active în câmp deschis.
Eli, nu atinge asta! Fantoma a spus cã acolo e muniþie neexplodatã.
Asta nu înseamnã cã sunt active. Relaxeazã-te.
Chiar dacã nu sunt dezamorsate, aceste bombe sunt atât de vechi cã ele nu mai sunt periculoase.
- Cum de ºtii asta? - Melinda, am ºi eu o viaþã în afara sãlii de clasã, bine?
Uitã-te la asta.
Oh! Ipoteza a fost greºitã! Se mai întâmplã.
Ce e?
Ultima datã când am vãzut fantoma, bãieþelul, el era înghesuit în ceva de mici dimensiuni.
ªi pãrea cã nu se poate miºca.
Nu cumva crezi cã...
Se pare cã, sãracul puºti s-a blocat singur în container ºi s-a sufocat.
De ce vã gãsesc mereu pe amândoi în mijlocul necazurilor?
Ce are asta de-a face cu tine?
Am avut motive întemeiate sã cred cã bãiatul era aici.
- Ce fel de motive? - ªtii ce fel de motive.
- Ar fi trebuit sã ne chemi pe noi. - ªi ce sã spun? Fantoma ne-a dat indicii?
Vom vorbi mai târziu.
- Deci dvs ºi dna Gordon aþi venit împreunã, nu? - Corect. - Uh-huh. Bine.
Atât pentru acum, dr. James, dar s-ar putea sã doresc sã vorbim mai târziu.
El nu mã place. Îþi pot spune asta.
Acum eu pot sã merg la familia sa. Trebuie doar sã gãsesc sãrmanul copil ºi sã-l trec dincolo.
Asta-i interesant.
Da. Care e legãtura dintre Bedford ºi bazã?
Bedford ºi bãiatul?
- Vin imediat. - Bine.
Îmi amintesc de tine.
Îmi cer scuze, nu am vrut sã deranjez.
- Îl ºtiai pe Joey? - Mã simt de parcã l-aº fi cunoscut.
Îmi pare rãu pentru pierderea ta.
Ziua în care am fost în magazinul dvs,
asta a fost ziua în care Joey a dispãrut.
- Nu am ºtiut atunci, am crezut cã era la ºcoalã. - Nu îmi pot imagina cât de greu trebuie sã fie.
Cred cã am leºinat pentru cã într-un fel am ºtiut, cã Joey era în primejdie.
Ai fost foarte bunã cu mine în acea zi.
Pare cã el a avut o mulþime de prieteni.
Aºa e.
Toatã lumea l-a plãcut.
Însã s-a schimbat în aceste ultime luni.
El a început sã chiuleascã de la ºcoalã.
Eu nu ºtiam unde era uneori.
Mi-am fãcut atâtea griji. Dar se întorcea întotdeauna înapoi, în camera lui.
ªtii despre baza militarã?
Nu, niciodatã nu mi-a spus unde pleca.
Acum, totul are sens.
ªtii de ce s-a dus la baza militarã?
Da.
Scuza-mã, Julie. Bunã. Sunt Dennis.
Îmi pare rãu cã vã întrerup, dar e timpul sã plecãm.
- Eºti bine? - Mm-hmm.
- Eºti sigurã? - Da, sunt bine.
Da?
Bunã ziua, fiule.
Mamã?!
Eºti chiar tu?
Eºti... eºti în comã.
... ce ai nevoie de fãcut.
Nu te pot auzi.
Ai ceea ce ai nevoie.
Ce...
Ce?
Pentru a termina asta.
Ai ceea ce ai nevoie.
Mamã, nu pot!
Trebuie!
Fã ceea ce vor,
pentru a putea proteja restul familiei tale.
Nu ºtii ce-mi cer ei.
Cine a ajuns la tine?
Trebuie sã faci cartea
sã vinã la tine!
- Nu existã altã variantã! - Mamã, ascultã-mã.
Ascultã-mã!
Mamã...
Dl Bedford, dl. Bedford?
Te rog ascultã-mã!
Sunt dr. Masefield de la Spitalul Memorial din Rockland.
Îmi pare foarte rãu sã vã spun cã mama dvs a murit.
Când?
Acum 30 de minute.
Am încercat la biroul dvs.
Am fãcut tot ce am putut.
Ea nu ºi-a recãpãtat cunoºtinþa. Îmi pare rãu.
Joey?
Uite, ºtiu cã trebuie sã te simþi atât de confuz.
Am vãzut-o pe mama ta azi.
Îi este dor de tine, dar e bine.
Aº putea sã te ajut sã ajungi la ea, dacã vrei,
ºtii, dacã ai ceva ce vrei sã-i spui.
Tatã?
Eu sunt.
Eu nu sunt tatãl tãu.
De ce-l cauþi pe tatãl tãu aici?
L-am vãzut, cu mama ta.
Dennis? Nu e tatãl meu.
El e unchiul meu.
Tata a murit în Afganistan.
Oh, îmi pare aºa de rãu.
El a murit ca un erou.
- Sunt sigur cã era foarte curajos. - A cãlcat pe o minã.
Dar el ºi-a salvat tot plutonul.
Trebuie sã fie mândru de el, dar de ce îl cauþi în aceastã bazã?
Tatãl meu obiºnuia sã mã aducã aici, înainte de a pleca.
Doar eu ºi cu el ºtiam despre asta.
Ne jucam de-a armata.
El îmi spunea poveºti despre cum e sã fii soldat.
Vei ajunge un erou de rãzboi ca bãtrânu.
Haide.
Unde te duci? Poþi sã atingi asta?
Uneori, fãceam tabãrã afarã, ºi mâncam din veselã ca soldaþii reali.
- Ce pãrere ai despre a fi soldat? - Vreau sã fiu soldat, la fel ca tine.
Vei fi un soldat minunat. Va trebui totuºi sã-þi tai pãrul.
Când a murit, tot mi-a plãcut sã vin aici.
M-a fãcut sã simt cã eram...
Cã eram încã cu el.
Îþi aminteºti ce þi s-a întâmplat?
Am gãsit toate aceste bombe.
Minele,
exact ca cele ce mi-au ucis tatãl.
M-am gândit cã ceva de genul ãsta
a fost ultimul lucru pe care tatãl meu l-a vãzut vreodatã.
Am vrut doar sã o iau acasã cu mine.
Apoi am auzit zgomote.
Cineva a venit.
Am vrut doar sã gãsesc un loc unde sã mã ascund.
Lasã-mã în pace, te rog, lasã-mã în pace.
Era un om, a intrat, ºoptea ceva.
Ce vrei de la mine?
Am fãcut tot ce aþi cerut.
Bine, bine, o voi lua.
La început am crezut cã e cu cineva, dar m-am speriat.
Am fãcut tot ce aþi vrut.
Apoi, ceva l-a speriat ºi a lovit în uºã.
Cine e acolo? Pleacã de lângã mine.
Bine, bine. Eu voi face.
Nu am putut sã deschid uºa. Am tot încercat.
Apoi mi-a fost greu sã respir.
ªi apoi am obosit ºi am adormit.
Cineva a venit ºi a luat o bombã?
Deci, existã o bombã activã acolo?
- Cum aratã acest om? - L-am vãzut doar puþin, dar avea pãrul alb ºi ochelari.
- A fost acest om? - El e.
Ce face Bedford cu o bombã?
- Dacã aº putea vorbi cu detectivul Blair puþin... - Dacã ai ceva de spus, poþi sã-mi spui mie.
Nu e cã nu aº vrea, dar detectivul Blair ne înþelege situaþia.
Detectivul Blair a fost transferat. Nu mai e aici.
Cazurile ei le-am preluat eu acum.
- Unde a fost transferatã? - Nu am voie sã spun asta.
- De ce a fost transferatã? - Departamentul nu te-a consultat?
ªefii se vor supãra.
Uite, ºtiu cã acest lucru va suna ciudat,
dar preºedintele Universitãþii Rockland
- are o bombã activã. - Ce?
E o minã, de fapt, dar e periculoasã, ºi el ºtie asta.
Spui cã preºedintele Universitãþii Rockland are o bombã ºi intenþioneazã sã o foloseascã?
- Ai dovezi? - Defineºte dovada.
Bine, nu poþi arunca un cuvânt ca "bombã" în aceste zile ºi vremuri.
Uite, nu mã cunoºti. Bine? Dar nu sunt nebun.
Bedford are o bombã!
ªi nu s-ar fi încurcat sã o obþinã, dacã nu avea un plan sã o foloseascã.
Cred cã e instabilã.
- De unde a luat bomba? - De la baza militarã veche.
- Am curãþat acest loc dupã ce au gãsit corpul bãiatului. - A luat-o înainte de asta.
Bine.
Se întâmplã sã ºtim cã lipseºte o bombã, avem inventarul armatei, ne ocupãm de asta.
Minunat! Atunci de ce nu mergeþi la Bedford?
Pentru cã acest tip de aici a fost arestat pentru furt din proprietatea statului.
L-am gãsit acolo buzunãrind tot ce a rãmas acolo, aºa cã vom lua un mandat de percheziþie, ºi vom merge acasã la el.
Pe cât de repede o vom face, vom gãsi ºi bomba.
- Deci, poliþia nu ne ajutã. - Nu, mai mult încurcã.
Bedford nu a fost în biroul sãu toatã ziua. El a plecat în concediu pentru deces ieri.
- Mama lui a murit. - Era bolnavã de mult timp.
- Poate de aceea a fost atât de ciudat. - Asta nu explicã de ce a luat o bombã.
Uite, poate cã noi exagerãm.
Tipul ar putea colecþiona suveniruri militare ºi apoi a auzit despre bombele ascunse din bazã.
Oh, haide. Nu crezi asta cum nici eu n-o fac. Nu. E ceva cu el.
Ultima datã a intrat în biroul meu ºi s-a comportat destul de ciudat ºi misterios.
Chiar mai ciudat ºi misterios decât de o face de obicei.
- Hei. Ce faci aici? - Este rândul tãu sã o ascunzi.
Da, nu cred cã acum e un moment bun sã...
Dr. James.
Alo, alo?
ªtiu cã Melinda e cu tine acum ºi cã Ned e pe drum, dacã nu a ajuns deja acolo.
E Bedford.
Acum am sã te întreb ultima oarã, frumos.
Vreau cartea.
- Da, bine, niciodatã n-ai cerut-o, tehnic... - Eli, te avertizez!
- Nu ºtiu unde este. - Uite, eu...
Nu cred cã înþelegi gravitatea aceastei situaþii.
ªtiu totul despre sistemul vostru.
M-am sãturat sã urmãresc carte.
Vreau sã o aduci aici, acum.
Da, sigur.
Tu nu ºtii prin ce am trecut.
Umbrele mi-au întors viaþa pe dos. Mi-au luat mama.
Nu mai am de gând sã port singur aceastã povarã.
Nu vrei sã scap ceea ce am în mânã.
Ned,
îmi vei aduce cartea acum.
Acum nu mai am nimic de pierdut, ºi dacã acest lucru cade, nu-mi pasã ce se întâmplã cu mine,
dar mi-ar place sã vezi cã iau pe cineva care îþi este foarte preþios.
ªi dacã vãd un ofiþer de poliþie sau orice alt semn cã nu faci exact aºa cum am spus, va fi peste tot.
- Nu-mi place sã vã zoresc, dar... - Da, se întâmplã sã-l am pe Ned la telefon.
El a întrebat despre orele din semestrul viitor. El e ambiþios, baiatul tau.
- Vrei sã-l saluþi? - Bunã... bunã, Ned.
Bedford...
Dacã o rãneºti pe mama, jur pe Dumnezeu...
Da, bine, bine, adu hârtiile la biroul mamei tale, rapid, cât timp suntem încã aici.
La naiba!
Deci, casa dvs o vindeþi?
Nu, e a mamei mele. Ea a murit de curând.
Oh, îmi pare rãu. ªtiu cât de dureros este.
Da, este.
De ce nu completez unele dintre aceste informaþii de bazã, ºi...
Uh-huh.
Sunt sigurã cã vã daþi seama cât de dificil e de a vinde o casã acum?
Da, dar nu cred cã mai conteazã prea mult.
Nu, nu prea mult.
Eu ar trebui sã o fac. E mama mea, ºi el mã aºteaptã.
Nu. Nu se poate. Mama ta nu ne-ar ierta dacã te lãsãm sã te apropii de acea bombã. Bine?
O voi aduce înapoi.
Mel, pentru asta se meritã sã-ºi dea viaþa cineva?
- Bine. - Aºteptã.
Eu ar trebui sã o fac. Eu îl ºtiu pe Bedford ºi el mã cunoaºte.
Tehnic vorbind, e rândul meu sã am cartea, aºa cã...
Nu m-ar deranja puþon protest. Sunt deschis la obiecþii.
- Grãbeºte-te. - Cred cã o voi face.
De ce nu veniþi aici ºi completaþi totul.
Aici. Luaþi asta.
Totul e-n regulã?
Nu ºtiu.
Nu ar trebui sã fie el!
- Staþi foarte liniºtitã acum. - Ce e asta?
Foarte liniºtitã.
Bedford!
Eli, ce se întâmplã?
Am ceea ce vrei. Acum, las-o sã plece.
- Eli, ce dracu se întâmplã? - Delia, te rog.
Acum, îþi dau cartea...
De îndatã ce Delia iese afarã, bine?
Bine.
Delia.
Mergi spre uºã.
Delia, te rog.
Bine. Bine.
- Eli, vino cu mine. - Delia, e-n regulã. Du-te. Du-te.
Delia! Ai grijã.
Delia, Delia, vino aici, e-n regulã.
Hei!
- Ned! - Mamã!
Îmi pare rãu, Eli.
ªtiu cã lucrurile au scãpat de sub control, dar am încercat sã fac ceea ce am crezut cã e bine.
Uite, nu e prea târziu.
Ieºi afarã cu mine. Pune bomba jos.
- Vom îndrepta totul afarã. - Mã tem cã e prea târziu.
Sunt prea multe piese în miºcare. Sunt puternice.
Mai mult decât ºtie oricine.
Am sperat cã vei spune cã vom ieºi împreunã ºi vom termina cu asta.
Am de gând sã te rog sã-mi dai cartea acum, ºi sã pleci.
Nu trebuie sã se termine aºa.
Chiar ºi pentru tine.
Da, trebuie.
Nu, nu, nu poate fi aºa.
Aceste pagini sunt toate goale!
Acestea sunt goale, toate paginile sunt goale!
Nu!
Am fãcut tot ce ai cerut. Tot!
Nu este vina mea!
Ce, ce...
Nu!
Cartea s-a ºters singurã!
Nu poþi da vina pe mine pentru asta!
Eli, grãbeºte-te!
Nu!
Ned, eºti bine?!
Da.
- Eli... - Da, am doar...
Oh, Doamne!
Oh, Doamne.
- Eu sunt bine, iubitule. Eºti rãnit? - Sunt bine.
E-n regulã.
Bedford...
Vreau sã-þi mulþumesc pentru ajutor.
Ce am fãcut?
Ei bine, ne-ai anunþat cã e pericol
ºi cine a fost responsabil.
Este timpul sã pleci acum.
Trebuie sã ºtii asta.
Uite, pot sã-þi promit cã tatãl tãu te va aºteapta de cealaltã parte a acestei lumini.
ªtiu.
Atunci de ce nu vrei sã treci?
Nu vreau sã plec.
Nu vreau sã fiu mort.
Ei bine...
Atunci va trebui sã-þi spun ceva.
Ceva care am învãþat doar cu câteva zile în urmã.
Tu nu eºti mort.
E o chestiune de fapt. Nimeni nu moare.
Vrei sã ºtii de ce?
Pentru cã vei...
Vei trãi în interiorul tuturor celor care te-au cunoscut vreodatã.
Toþi pe care i-ai atins.
Nu conteazã cât de mic.
ªi... oamenii care te iubesc... mama ta,
Dennis unchiul tãu, prietenii de la ºcoalã,
ei nu vor înceta sã se gândeascã la tine.
Sau sã vorbeascã despre tine.
Ei nu te vor uita niciodatã,
pentru cã asta niciodatã nu va dispare.
Nu vei muri niciodatã pentru cã ai fost iubit.
Pentru cã ai iubit.
Vei trãi pentru totdeauna.
Cu toþii o vom face.
Vezi lumina?
La revedere, Joey.
Te voi revedea într-o zi.
Ce e?
Am crezut cã o sã te pierd.
Doar pentru o secundã.
Nici o ºansã.
Fã-þi temele.
Marvasmar a avut plãcerea de a vã prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 05, episodul 15 "Implosion"